Колишній розвідник, а зараз інструктор із застосування БпЛА 79 окремого батальйону 102 ОБр ТрО Роман (Коба) Кобинець — про два роки боїв на Запорізькому напрямку, вплив БпЛА на бойові дії, потребу у спеціалістах і різницю між воїнами та солдатами.
Коба з села Новий Мізунь, що на Івано-Франківщині, понад два роки у складі 102 ОБр ТрО боронить Україну на Запорізькому напрямку. Учасник численних боїв — нагороджений почесним нагрудним знаком Головнокомандувача ЗСУ «Золотий хрест» та орденом «За мужність» ІІІ ступеня.
На війну потрапив у 2014 році добровольцем у складі ДПСУ, брав участь в боях у районі Мар’їнки, Пісків. Після року служби повернувся у німецьку логістичну компанію, де працював водієм-міжнародником.
«Потім вирішив щось змінити, повернувся додому. Саме починала формуватися територіальна оборона, і мені запропонували стати інструктором».
Із початку повномасштабного вторгнення допомагав формувати Калуський батальйон тероборони: сформував роту, займав посаду головного сержанта роти. З квітня 2022 року у складі бригади виконує бойові завдання на Запоріжжі. Спочатку у складі стрілецької роти, а потім — розвідувального взводу.
![Інструктор Роман (Коба) Кобинець](https://kurs.if.ua/wp-content/uploads/2024/06/400d8ce6-8950-407c-91b7-dbbf7f08910e-768x1024.jpg)
«Були в різних місцях: допомагали десантникам на Гуляйполі, у районі Малинівки тоді запеклі бої були, то ми тримали. Потім було Червоне… Тоді війна була більш цікава, так скажімо — більше контактних боїв, арта. Хлопці дуже мотивовані були. Проти нас стояли балтійці-морпіхи: дуже грамотні, в саперній справі підкуті. Але потрохи спільними зусиллями потіснили їх», — пригадує військовий перші місяці повномасштабної війни.
Після отриманих травм і поранень Коба не списався — очолив посаду інструктора з БпЛА у батальйоні. Зараз готує пілотів-розвідників, FPV-шників та операторів ударних дронів.
Аеророзвідка та можливість застосовувати дрони як вогневі засоби докорінно змінили специфіку бойових дій, говорить Коба.
«Мінометка дуже сильно піднялася у нас, хлопці гарно почали працювати через можливість коригування в режимі реального часу… Пілоти спочатку працювали зі «скидами» — дуже продуктивно і суттєво для нас і неприємно для противника. А зараз FPV-шки трохи ще важкувато освоюємо, вчимося. Але є такі хлопці – просто філігранно працюють».
![інструктор із застосування БпЛА 79 окремого батальйону 102 ОБрТрО Роман (Коба) Кобинець](https://kurs.if.ua/wp-content/uploads/2024/06/054a72bb-2d75-468f-b584-b09e461c8124-1024x682.jpg)
Тепер, завдяки можливості українських військових постійно слідкувати за діями ворога та оперативно наносити вогневе ураження, противник майже не висувається зі своїх позицій: «Пересування у них лише вночі маленькими групами».
Однак не все так легко у службі пілотів. Постійно треба протистояти ворожим РЕБ-системам і намагатися не засвітити своїх позицій, оскільки оператори БпЛА є пріоритетними цілями.
«Це не просто посидіти за пультом, екраном. Потрібно запамʼятовувати місцевість, різні зміни ландшафту, назви об’єктів і посадок — це доста складно і не кожному дано. До того ж пі**ри постійно полюють за пілотами, вони пріоритетні цілі. Щоб ви розуміли: якщо ми знаємо, що йде танк і працює пілот, ми будемо робити все, аби знищити ворожого пілота».
Для збереження життя пілотів і створення безпечніших і комфортніших умов праці у батальйоні роблять усе: облаштовують бліндажі, намагаються забезпечити всі екіпажі засобами РЕБ.
Сьогодні підрозділи батальйону та бригади найбільше потребують людей. У пріоритеті профільні спеціалісти, які дозволять посилити спроможності підрозділів у сфері використання БпЛА, РЕБ-боротьби, інженерки.
«Ніхто не буде заганяти бійця одразу хтозна-куди. Для чого ви мені у групі розвідки, якщо ми йдемо на вихід, дорозвідку, а у вас нема підготовки? І якщо ви літун або медик — це просто нераціонально. Сьогодні на війні потрібні спеціалісти, потрібні FPV-шники, айтішники, медики, ті ж механіки. Про інженерку я взагалі мовчу, бо це інші питання.
Для прикладу: були у нас технічні проблеми з польотами — ми місяць билися, їздили по людях, нічого не працювало. А приїхав хлопчина, 21 рік здається, і за кілька хвилин усе зробив. Це рівень, це показник», — говорить Коба.
Також Роман заспокоює майбутніх добровольців / мобілізованих – зовсім не кожному військовому доведеться вступати у вогневий контакт із ворогом. Більшість працюватиме над забезпеченням тих, хто безпосередньо воює.
«У мене є гарний знайомий-лікар, він дуже розумна людина. Ще до війни говорив, що воїнів лише 3% від загальної кількості чоловічого населення. Якщо ви не воїн, це не значить, що ви не будете солдатом.
У мене в підрозділі були люди, які розказували, що вони тут випадково, що вони тереошники, що мають бути в Калуші, охороняти заводи, мости і так далі. Але коли почалися перші бої — це виявились відважні воїни. Жодна людина не знає межі своїх можливостей, поки не спробує.
Не хочете бути воїном – станьте солдатом. Допоможіть, бо для того, щоб забезпечити 10 воїнів, треба 30-40 логістів, кухарів, інженерів. Воно все дуже потрібно. Підрозділ — це механізм, який починає погано працювати, якщо немає якоїсь маленької детальки. Бо кожна людина — деталь у нашому військовому організмі. І деталі, які зношуються або ламаються, треба заміняти».
![102 ОБрТрО Роман (Коба) Кобинець](https://kurs.if.ua/wp-content/uploads/2024/06/e848551b-5b92-44b0-a603-dbabf771ec4d-768x1024.jpg)
Чоловікам, які ще сумніваються, чи варто мобілізуватися, інструктор радить прогулятися Гуляйполем, подивитися на околиці Мар’їнки, Селидова (місця, де воював Коба). Аби побачити на власні очі, що станеться з рідним містом, якщо до нього наблизиться «рускій мір».
«Люди мають усвідомити, що то не просто високі слова. Це зло. Зло, з яким не те що боротися, його треба просто знищувати. А ізолювати себе ви не можете. Це як намагатися ізолювати себе від інфекції. Ви її або лікуєте і знищуєте, або хворієте і помираєте».
⚡️ До речі, зараз пілоти БпЛА прикарпатської 102 бригади ТРО збирають кошти на два DJI Mavic 3T. Ціль: 360 000.00 ₴.
- Посилання на банку: https://send.monobank.ua/jar/85J7s9pHcV
- Номер картки банки: 5375 4112 1944 1404
Закиньте, скільки подужаєте. Кожен внесок у знищення інфекції “руского міра” допомагає вижити нашим бійцям і Україні загалом.
Читайте також: